![]() ![]() | |
Nom original | (la) Gregorius PP. X ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | (it) Teobaldo Visconti ![]() 1210 ![]() Piacenza (Itàlia) ![]() |
Mort | 10 gener 1276 ![]() Arezzo (Itàlia) ![]() |
Sepultura | Catedral d'Arezzo Tomb of Gregorius X (en) ![]() ![]() |
![]() | |
8 setembre 1271 – 10 gener 1276 (Gregorià) ← Climent IV – Innocenci V → ![]() | |
Dades personals | |
Religió | Església Catòlica ![]() |
Formació | Universitat de París ![]() |
Activitat | |
Lloc de treball | Roma Estats Pontificis ![]() |
Ocupació | sacerdot catòlic (1272 (Gregorià)–), escriptor ![]() |
Carrera militar | |
Conflicte | Novena Croada ![]() |
Orde religiós | Orde del Cister ![]() |
Enaltiment | |
Festivitat | 10 de gener ![]() |
Família | |
Família | Visconti ![]() |
![]() ![]() |
El papa Gregori X (en llatí: Gregorius X ; vers 1210 – 10 de gener de 1276), nascut Teobaldo Visconti, va ser cap de l'Església Catòlica i governant dels Estats Pontificis des de l'1 de setembre de 1271 fins a la seva mort i va ser membre de l'Orde Franciscà Seglar. Va ser elegit al final d'una elecció papal que va tenir lloc des de 1268 fins a 1271, l'elecció papal més llarga de la història de l'Església Catòlica.
Va convocar el Segon Concili de Lió i també va fer nous reglaments pel que fa al conclave papal. Gregori va ser beatificat pel papa Climent XI el 1713 després de la confirmació del seu culte.
Pel que fa als reglaments de Gregori sobre la conducta del conclave, encara que breument anul·lats per Adrià V i Joan XXI, van romandre en vigor fins al segle xx. El 1798 el papa Pius VI, en consideració de l'ocupació de Roma pels francesos, va dispensar els cardenals de molts dels reglaments del conclave, inclosos els de Gregori X,[1] mentre que el 1878 el papa Pius IX, tement que els italians poguessin envair el Vaticà a la seva mort i tractar d'impedir o dominar un conclave, va donar als cardenals una gran latitud en la regulació del següent conclave.[2]
Les profecies de sant Malaquies es refereixen a aquest papa com a Anguineus vir (L'home de la serp), citació que fa referència a l'escut d'armes de la seva família, els Visconti, en el qual apareix una serp devorant un home.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search